‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Ce crezi că a făcut băiatul cu ei?
‎Nu știu dacă băiatul mai conduce.
‎- Ce face? ‎- Nu știu.
‎Nava aia e stricată.
‎Nu o poți pilota.
‎Unde vrei să mergi?
‎Ajutor. Prieten.
‎Și eu vreau să-l ajutăm, ‎dar acum nu putem.
‎Trebuie să duci ‎Resolute ‎pe Alpha Centauri, așa cum le-am promis.
‎Nu. Ajutor. Prieten. Will Robinson.
‎Ai dreptate.
‎S-a schimbat.
‎- Nu asta am vrut să spun. ‎- Nu.
‎M-am tot străduit să cred că e la fel...
‎- Dar nu e. ‎- Will.
‎Și poate că e bine.
‎Și eu m-am schimbat ‎de când ne-am cunoscut.
‎La el de ce ar fi altfel?
‎Suntem conectați.
‎Creștem amândoi.
‎Vine cineva. Ce facem?
‎Îi ascundem.
‎Cum să ascundem doi roboți imenși? ‎Unde să-i băgăm? Mi-a venit o idee.
‎Sunt pe aici. Îi vom găsi.
‎Când îi găsiți, nu vreau să mai aud ‎de sentimente și emoții.
‎Electrocutează-l. Scapă de el.
‎Ne trebuie doar Sperie-Ciori.
‎Orice altceva mai vrea ‎sau mai simte mașina aia... ia distanță.
‎Și Robinsonii?
‎Îl protejează. ‎Nu renunță până n-o pățesc.
‎Dar o s-o pățească.
‎Domnule?
‎Ce va spune istoria despre ce am realizat?
‎Au fost 23 de misiuni reușite, ‎iar ei vor scrie doar despre a 24-a.
‎Nu ținem minte reușitele celorlați, ‎ci doar eșecurile.
‎- N-am eșuat. ‎- Robinsonii controlează povestea.
‎Când vom ajunge pe Alpha Centauri...
‎când familiilor noastre‎ ‎li se vor povesti ‎cele petrecute, ce vor auzi despre noi?
‎Și ce sugerezi să facem?
‎Să rescriem povestea.
‎Bună, te-ai întors?
‎Bună.
‎Capsula are puțin combustibil ‎de când am luat-o, așa că merg încet.
‎Conserv energia.
‎E chiar frumos aici.
‎Să nu rămânem aici mai mult decât trebuie.
‎Cât trebuie să rămânem?
‎Dacă o țin la viteza asta prin amoniac,
‎apa ar trebui să fie curată ‎până terminăm primul tur de orbită.
‎Pe Pământ, asta durează 92 de minute. ‎La planeta asta cât o dura? O oră?
‎Aproximativ.
‎Apoi luăm supraviețuitorii ‎și, ajutați de robot...
‎plecăm spre Alpha Centauri.
‎În sfârșit.
‎Nu-mi vine să cred că am reușit.
‎Am avut noroc. ‎Ar fi putut să iasă mai rău azi.
‎Pila de combustie la nivel critic.
‎Se pare nu mai am combustibil.
‎Bine, stai liniștită.
‎Iau o capsulă și te tractez.
‎Raportăm o încălcare a codului ‎de către membrii Grupului de coloniști 24.
‎Maureen Robinson,
‎într-un moment de panică și confuzie,
‎a încercat să preia controlul ‎navei ‎Resolute.
‎Când și-a dat seama că a greșit...
‎Maureen și soțul ei, John Robinson...
‎Bună.
‎...au încercat să repare daunele...
‎- Te-am prins. ‎- ...provocate.
‎Însă...
‎în timp ce făceau asta...
‎capsulele de întreținere în care se aflau ‎s-au pierdut în spațiu.
‎Ce naiba?
‎Ce este?
‎- Acces interzis. ‎- Codurile nu merg.
‎Am încercat să-i salvăm.
‎Încerc să o fac manual.‎ ‎Ține-te bine.
‎- Haide. ‎- Dar nu a fost posibil.
‎Haide.
‎Oprește-te, John!
‎Oprește-te. Nu o să meargă.
‎De ce nu?
‎Hastings ne-a blocat accesul.
‎Hastings către punte.
‎Accelerați deplasarea pe orbită.
‎Cu cât curățăm apa mai repede,
‎cu atât mai repede luăm supraviețuitorii ‎și plecăm.
‎Recepționat. Așteptăm noi ordine.
‎Hai!
‎Fir-ar să fie!
‎Judy, răspunde!
‎Mamă, e totul în regulă?
‎Judy, ascultă. ‎Eu și tatăl tău suntem blocați.
‎- Ce? ‎- Nu vorbi. Ascultă.
‎Suntem în două capsule de întreținere. ‎Ne îndepărtăm de ‎Resolute
‎cu o viteză de separare ‎de 40 de minute de arc pe secundă.
‎La viteza asta, nu vă putem ajunge.
‎Resolute‎ trebuie să facă un tur de orbită ‎în jurul planetei...
‎...ca să întoarcem ‎și să ne întâlnim acolo.
‎Pierd legătura. Nu te mai aud.
‎Jude.
‎Ascultă-mă. Ieșim din raza de acoperire.
‎Găsește-ți fratele și sora. Spune-le. ‎Și feriți-vă de Hastings.
‎Tată?
‎Jude?
‎Tată!
‎E ceva în neregulă?
‎Bineînțeles.
‎- Nici nu știu de ce întreb. ‎- Will? Penny?
‎Unde sunteți?
‎Bine.
‎Gata. Nu ne mai pot urmări prin stații.
‎Dar nici nu mai putem vorbi cu nimeni.
‎Cu Judy, mama sau tata.
‎Putem vorbi cu ei altfel. ‎Acum trebuie să ne ascundem.
‎Suntem fugari.
‎Nu suntem fugari. Ne ajutăm prietenul.
‎Stăm în gunoi ca să nu ne aresteze.
‎Ce-ar mai lipsi ca să fim fugari?
‎Robotule...
‎spune-ne cum să-l ajutăm pe Sperie-Ciori.
‎Unde să mergem?
‎Am mai văzut...
‎simbolurile astea.
‎Da. Pe planeta cu apă.
‎Pozele făcute de mama în șanț ‎seamănă cu astea.
‎Deci... trebuie să-l ducem pe Sperie-Ciori ‎pe planeta cu apă?
‎Poate că nu.
‎Semnele lui sunt diferite.
‎Nu înțeleg.
‎Mima cu desene. Bine.
‎E o masă. Un tractor.
‎Un tron. O trambulină de schi.
‎E un cal.
‎Da, e un cal.
‎Dar ce legătură are calul cu salvatul...
‎Nu.
‎Nu-mi pasă cât e de bolnav, ‎nu-i dau să mănânce un cal.
‎Pe planeta galbenă.
‎Vrei să-l ducem pe Sperie-Ciori
‎la inelul de pe planeta galbenă.
‎Atenție, coloniști.
‎Sunt Ben Adler, ‎director la sisteme avansate pe ‎Resolute.
‎Vreau să vă înștiințez despre acțiunile ‎unuia dintre coloniști, Will Robinson.
‎Avem probe video că a luat ‎din camera motoarelor un echipament
‎fără de care nu putem ajunge ‎pe Alpha Centauri.
‎A făcut asta fără a-i păsa de siguranța ‎voastră și a celor dragi vouă.
‎Ținând cont de asta, vă cerem...
‎ca, dacă-i vedeți pe el ‎sau pe robotul lui,
‎să spuneți imediat pazei unde se află.
‎Will, dacă mă auzi...
‎Știu că tu crezi că e bine ce faci, ‎dar totul se poate rezolva altfel.
‎Nu lăsa lucrurile să degenereze.
‎Bine. Acum ce facem?
‎Când te joci de-a șoarecele și pisica...
‎asigură-te că tu ești pisica.
‎- Pot să te ajut? ‎- Nu, eu pot să te ajut pe tine.
‎Ca să prinzi un Robinson, ‎trebuie să gândești ca ei.
‎Am stat cu ei șapte luni.
‎Dacă vrei să știi ce e cu ei, ‎întreabă-mă pe mine.
‎Cum ajungem pe planetă?
‎Nu știu. Zburăm cu un ‎Jupiter?
‎N-ar fi rău, dacă unul din noi ar ști ‎să piloteze.
‎Putem cere ajutor.
‎Vor cere ajutor. Sunt lucruri ‎pe nu vor sau nu pot să le facă.
‎Atunci se bazează ‎pe cunoștințele celorlați.
‎Găsiți-l pe Don West. ‎Găsiți familia Watanabe.
‎Până la urmă, copiii îi vor căuta.
‎Și părinții?
‎Nu știm unde sunt John și Maureen.
‎Concentrați-vă pe copii.
‎Domnule, scuze pentru întrerupere.
‎Ce e?
‎S-a accesat compactorul ‎cu codul lui Victor Dhar.
‎Ce contează?
‎Nu e pe ‎Resolute.
‎Dar fiul lui e. ‎Trimiteți o echipă la compactor.
‎Acum.
‎Penny, Will, mă auziți?
‎- Serios, unde sunteți? ‎- Judy!
‎Bună, Sam.
‎Am auzit anunțurile...
‎Sunt sigură că e doar o neînțelegere.
‎Mama spune...
‎că n-am voie să mai vorbesc cu voi.
‎E în regulă. Înțeleg.
‎Treaba e...
‎că nu fac întotdeauna ce mi se spune.
‎Cum pot să vă ajut?
‎- Penny! Ce naiba? ‎- Scuze, n-am vrut să te sperii.
‎Te-am sunat întruna!
‎Știu, am spart stațiile.
‎Nu te-ai gândit să mă suni ‎înainte s-o faci?
‎Ba da. Să-ți mai reamintesc ‎de spargerea stațiilor?
‎Unde e Will?
‎Bună, Judy.
‎Da, trebuie să discutăm.
‎Nu înțeleg. Cum îl ajută pe Sperie-Ciori ‎să ajungă pe inel?
‎Nu știu. Poate el de acolo vine.
‎- Adică e casa lui? ‎- Poate că da.
‎Riști totul pentru o presupunere?
‎Ce altceva am putea face?
‎Îmi pare rău. Nu.
‎- E prea periculos. ‎- Pentru cine?
‎Pentru noi toți.
‎Robotul a făcut mereu ce i-am cerut.
‎Oricât era de periculos, ‎ne-a fost alături.
‎Nu ne-a cerut niciodată nimic.
‎Până acum.
‎Trebuie să o facem.
‎Trebuie măcar să încercăm, fiindcă...
‎Fiindcă asta fac prietenii...
‎unii pentru alții.
‎Trebuie să existe reciprocitate.
‎- Ce facem? ‎- Am o idee.
‎Vezi ceva?
‎Veți fi în siguranță aici.
‎Vor fi în siguranță aici.
‎Mulțumesc.
‎Acum ce urmează?
‎Ai noștri ar zice să evaluăm ‎avantajele și dezavantajele,
‎dar acum sunt prea multe dezavantaje ‎ca să mai pierdem vremea.
‎- Judy... ‎- Iar ei nu-s aici, deci facem ce spun eu.
‎- Judy. ‎- Și spun că ne trebuie un plan beton.
‎Judy.
‎Stai.
‎Ce e?
‎Am o întrebare. ‎Zici că ai noștri nu-s aici.
‎Unde au plecat?
‎Nu mai durează mult.
‎Când apare ‎Resolute, ‎oprește-ți luminile.
‎E mai bine să nu știe că venim.
‎Bine.
‎Vrei să discutăm?
‎Despre ce?
‎Despre ceea ce ne apasă.
‎Despre... ceea ce ai aflat de la Hastings ‎că am făcut ca Will să fie admis.
‎Nu e nimic de discutat.
‎Crezi că am greșit.
‎Tu nu greșești.
‎Ai luat o decizie.
‎Și te îndoiești că a fost bună.
‎Tu nu te îndoiești?
‎Uite unde am ajuns.
‎Oricum... nu contează ce cred eu.
‎Dar...
‎Judy a fost de față.
‎A auzit tot.
‎Ce a zis?
‎Nimic.
‎M-am gândit că trebuie să știi.
‎Ce naiba a fost asta?
‎Doamne!
‎Doamne...
‎Ce?
‎- Nu pot opri! ‎- Ține-te bine!
‎John!
‎Sunt în spatele tău!
‎- La naiba! ‎- Fir-ar!
‎Rezistă!
‎Nu pot opri!
‎Atenție, temperatură critică.
‎Haide.
‎Hai odată!
‎Aproape am reușit.
‎Te-am prins!
‎Trageți în sus!
‎Rezistă!
‎Ești bine?
‎Da.
‎Tu?
‎Da.
‎Unde suntem?
‎La kilometri în afara orbitei.
‎Ai destul combustibil ca să ne întoarcem?
‎Atenție: nivelul de combustibil e 12%.
‎Da.
‎Da, sigur.
‎Ne descurcăm.
‎După părerea mea, ca să-i ducem ‎pe roboți pe planeta galbenă,
‎trebuie să deturnăm un ‎Jupiter.
‎Penny, nu deturnăm un ‎Jupiter.
‎Ai dreptate. Trebuie să furăm unul.
‎Să împrumutăm! ‎Adică, mai întâi, să cerem voie.
‎Bine, dar cine e atât de nebun,
‎încât să împrumute un ‎Jupiter ‎unor copii?
‎Cât e ceasul?
‎E 12:03. De ce?
‎E ora mesei.
‎La asta îți stă ție mintea acum?
‎Samantha, poți să mă duci la sala de mese?
‎Sigur.
‎NE ÎNTÂLNIM PE PUNTEA C, ‎SCARA DINSPRE EST
‎- Bună. ‎- Bună.
‎Era cât pe ce să murim împreună ‎și îmi adresezi doar un salut?
‎Scuze.
‎Cotul tău s-a aventurat unde...
‎- Eu plecam. ‎- Ai văzut-o cumva pe Penny?
‎Nu de curând.
‎Păcat.
‎O placi, nu-i așa?
‎Suntem doar prieteni.
‎Și tatăl tău?
‎O place?
‎O cunoaște prea puțin.
‎Așa e, pentru că el e tot pe planetă.
‎Deocamdată, n-a putut să se întoarcă.
‎Cred că are noroc.
‎Nu e o călătorie ușoară.
‎Zborul cu un ‎Jupiter‎ e cam...
‎imprevizibil.
‎Din fericire pentru tine, ‎acum am multă influență.
‎Sigur ai auzit ce au făcut Robinsonii,
‎așa că, dacă ne ajuți să-i găsim,
‎pot pune o vorbă bună pentru tatăl tău.
‎Să ne asigurăm că prinde ‎un zbor mai previzibil.
‎Te simți bine?
‎Ți-a pierit pofta de mâncare.
‎Mănânc mai târziu.
‎E o idee bună.
‎Vorbim în curând.
‎O să se facă bine?
‎Surorile mele fac tot ce pot să ne ajute.
‎Ce e aia?
‎Așa a fost rănit?
‎Nu.
‎Nu-l vom lăsa să moară.
‎Nu te uita în jos.
‎Ce ți-am zis? Sunt camere peste tot.
‎Scoate-ți tableta și prefă-te ‎că nu sunt aici.
‎Chiar ați făcut ce se zice?
‎Nu.
‎Într-un fel, da. Dar am avut un motiv,
‎iar acum nu am timp să-ți explic.
‎Trebuie să-ți cer ajutorul.
‎Ce fel de ajutor?
‎Să ne împrumuți ‎Jupiterul.
‎Poți să împrumuți un creion ‎sau un pulover.
‎Nu o navă e 40 de milioane de dolari.
‎Salut!
‎Vijay, răspunde cu „da” sau „nu”.
‎Și cine o va pilota?
‎Nu știu. Cred că Judy. ‎Are cele mai multe ore de simulator.
‎Asta nu e o simulare.
‎Miza e reală. Pentru noi toți.
‎Bine, scuze.
‎Când te-am cunoscut, ‎m-ai rugat să merg cu tine la cascadă.
‎Și am mers, dar am avut necazuri mari.
‎Apoi am aflat informații despre dr. Smith
‎și era să murim plutind în spațiu.
‎Nu știu de ce...
‎Când mă rogi să fac ceva, ‎nu pot să refuz.
‎Dar de data asta...
‎nu mă afectează doar pe mine.
‎Despre ce vorbești?
‎Au zis că, dacă te ajut...
‎Tatăl meu e încă pe planetă
‎și nu vreau să faci ceva ‎care l-ar pune pericol.
‎Vreau să te ajut fiindcă suntem prieteni,
‎și asta fac prietenii, dar...
‎Prietenia e ceva reciproc.
‎Poftim?
‎Nimic, ai dreptate.
‎Îmi pare rău.
‎N-ar trebui să te mai rog ‎să faci lucruri pentru mine,
‎fiindcă nu asta fac prietenii.
‎Îmi pare rău. Aș vrea să te pot ajuta.
‎Nu, e în regulă.
‎Va trebui să găsim altă cale.
‎Ce-au făcut Robinsonii ‎de te-ai întors împotriva lor?
‎Dacă i-aș diagnostica, ‎aș zice că au un complex al eroului.
‎O nevoie disperată ‎de a fi mai buni ca alții,
‎mai deștepți, mai curajoși.
‎Creează singuri ‎situații din care-i salvează pe alții.
‎Asta îi face să fie un pericol, ‎pentru ei înșiși și pentru ceilalți.
‎Asta crezi că fac acum?
‎Creează o problemă cu robotul ‎ca să beneficieze ei?
‎Nu putem supraviețui fără robot.
‎Și l-au luat.
‎Altfel, de ce ar face-o?
‎- Salut! ‎- Salut!
‎Don știe cum să găsim un ‎Jupiter?
‎Nu. Infirmeria e plină de gărzi. ‎Parcă știau că venim.
‎- Chiar știau. ‎- De unde?
‎Îi ajută Smith.
‎Sigur că da. Ne știe bine. ‎Vor fi mereu cu un pas înainte.
‎De asta trebuie să facem ceva
‎la care nu se așteptă, ‎ceva ce n-am face de obicei.
‎Cum ar fi?
‎Robinsonii sunt enervanți, ‎dar sunt deștepți.
‎Știu că suntem pe urmele lor.
‎Vor încerca să ne păcălească.
‎Cum?
‎E liber?
‎Liber. Will Robinson.
‎Bine.
‎Stai liniștit. Se va face bine.
‎Avem un plan bun.
‎Oare mama se va supăra când va afla?
‎Da, cu siguranță.
‎Mama nu mai e chiar arbitrul moralității.
‎Ce vrei să spui?
‎Voiam doar să zic că...
‎Suntem destul de mari ‎ca să ne asumăm răspunderea.
‎Asta e tot. Știți ce trebuie să faceți?
‎Da, eu știu.
‎Cu cât timp înainte de a pleca ‎ți-ai făcut implantul?
‎- De ce vrei să știi? ‎- N-are importanță.
‎Doar că mă pricep la cicatrice, ‎iar ale tale par recente.
‎Pentru cineva care trebuie ‎să se îngrijească de robot...
‎petreci cam mult timp...
‎gândindu-te la mine.
‎E interesant că ai stat mult pe planetă ‎cu Will și Maureen.
‎Mă întreb ‎dacă ți-ai schimbat prioritățile.
‎Fără robot, ‎nu-mi voi putea revedea familia.
‎Nu te îndoi de hotărârea mea!
‎Nu uita că Sperie-Ciori e proiectul meu.
‎Îmi aparține mie, nu ție.
‎Eu n-aș fi așa de sigură.
‎Nu ești singurul de aici ‎care avut o conexiune cu aceste mașini.
‎Și eu am fost conectată cu robotul.
‎A fost și prietenul meu.
‎Nu doar al lui Will.
‎Tu?
‎- Ai reușit să te conectezi cu un robot? ‎- Bineînțeles.
‎Stai puțin.
‎Tu n-ai reușit?
‎Oi cunoaște tu robotul, ‎dar eu cunosc băiatul.
‎Crezi că-l cunoști mai bine ca mine?
‎Sunt convins.
‎Eu și Will...
‎suntem la fel.
‎Înainte să m-amestec în chestia asta...
‎eram ca el.
‎Întrebarea e...
‎cum erai tu.
‎V-am prins!
‎Trimite-ți oamenii jos.
‎Robinsonii sunt acolo.
‎Asta ce mai e?
‎Opriți transportorul.
‎Nu se așteptau, nu?
‎Sunt oameni!
‎Dați-vă!
‎Nu mai pare o idee așa bună.
‎Holul ăsta s-a micșorat?
‎Totul se micșorează ‎când ești într-o mașină așa mare.
‎- Trebuie să te strecori. ‎- Da, mă descurc.
‎Poate cineva să-mi spună ce se întâmplă?
‎Robinsonii încearcă să fugă.
‎Suntem în spațiu. Unde ar putea să fugă?
‎Ar fi trebuit să fac pipi.
‎Poftim?
‎Se închid ușile. N-o să putem lua curba.
‎Fii calmă! Fizica ne ajută.
‎Mergem spre centrul curbei, încetinim, ‎apoi accelerăm.
‎- N-o să reușim. ‎- Mă descurc!
‎Ce s-a întâmplat?
‎N-am luat curba.
‎Acum ce facem?
‎Ne păstrăm calmul.
‎Deschideți ușa, fetelor.
‎Nu face asta!
‎Ascultați.
‎O să fie bine.
‎Echipa de pază, i-am prins pe Robinsoni.
‎Coborâți!
‎Haideți!
‎Domnule, Sperie-Ciori e aici.
‎Nu trebuie să faci asta.
‎Nu-mi dai de ales.
‎- Ce e asta? ‎- ‎E doar o mână.
‎A fost o cursă.
‎Unde naiba sunt?
‎Alertă! Către toate echipele de pază.
‎Planul a funcționat. Nu sunt gărzi.
‎Accesul permis.
‎Salut, Will.
‎- Cum ai știut că vom fi aici? ‎- Eu aici aș fi venit.
‎Niciunde nu e ca acasă.
‎Sunt Adler. I-am găsit.
‎Și ‎Jupiterul ‎e aici.
‎Așteptați. Trimitem oameni.
‎Îndepărtează-te de robot.
‎Nu.
‎Terminați amândoi.
‎Termină! Te rog!
‎Nu știu ce faci, dar nu te las ‎să ne iei unica șansă de supraviețuire.
‎Nu asta fac!
‎- Atunci ce faci? ‎- Nu înțelegi?
‎Moare.
‎Și crezi că-l poți salva?
‎Da, am mai făcut-o.
‎Oricum, ‎Resolute‎ nu e gata să plece.
‎Până când ajung ceilalți la bord, ‎ne și întoarcem.
‎Nu va trebui să așteptați ‎și nu punem pe nimeni în pericol.
‎Viața nu urmează un plan.
‎Amândoi știm asta foarte bine.
‎Parcă voiai să fii prieten ‎cu Sperie-Ciori.
‎Acum te poți purta ca un prieten.
‎Trebuie să vedem dincolo de aceste mașini.
‎E vorba de supraviețuirea speciei umane.
‎Și specia lor?
‎Dacă vrei s-aleg între supraviețuirea ‎prietenului tău și familia mea,
‎îmi aleg familia.
‎Cred că și tu ai face la fel.
‎Îmi pare rău, Will.
‎Nu! Oprește-i!
‎Nu! Robotule!
‎Nu mai puteți fugi.
‎S-a terminat.
‎Nu!
‎Ajutor.
‎Familia.
‎Ajutor. Ben Adler.
‎Ben, folosește aparatul de electroșocuri.
‎Ben!
‎Ajutor, Ben Adler.
‎Ajută-mă să-l urc la bord.
‎Hai, robotule!
‎Pleacă. Will Robinson.
‎Nu te las. Ridică-te! Ripostează!
‎Trebuie să plecăm acum!
‎Ajutor. Prieten.
‎Să mergem după ei?
‎Nu.
‎Avem tot ce ne trebuie.
‎Căpitan Kamal, aici Hastings.
‎Avem destulă apă.
‎E timpul să plecăm.
‎John, ia uite.
‎Atenție: combustibil la 1%.
‎E ‎Jupiter 2.
‎Unde se duc?
‎N-avem destul combustibil să aflăm.
‎- Dacă... ‎- Nu putem fi peste tot.
‎Valva de admisie se închide. ‎Doar așa putem intra.
‎Ține-te!
‎Capsula se stinge în zece secunde.
‎Aproape...
‎John.
‎John!
‎Aproape...
‎Am reușit!
‎Ce crezi că se va întâmpla cu robotul?
‎Nu știu.
‎Vrei să ne întoarcem?
‎Nu.
‎Îl ducem pe Sperie-Ciori la inel.
‎Asta voia robotul.
‎Robotul e legat.
‎Chiar trebuie să facem asta?
‎Începeți.
‎Subtitrarea: George Georgescu